Андріанувіна Жаклін
Київський національний лінгвістичний університет
Факультет німецької мови
4 курс
Науковий керівник:
кандидат психологічних наук,
ст. викл. Кириленко В.Г.
Шляхи формування оптимального педагогічного клімату в шкільному колективі
Актуальність дослідження даної роботи полягає в тому, що формування такого психолого-педагогічного клімату, який би сприяв підвищенню ефективності навчально-виховного процесу викликає найбільші ускладнення при виконанні службових обов’язків адміністраторами та вчителями шкіл. Проблему формування оптимального педагогічного клімату можна прирівняти до важливої місії школи, від якої залежить висока якість освіти і підготовки кваліфікованих кадрів. Досягнення оптимального педагогічного клімату сприятиме адаптації тих, хто навчається, до нових умов і потреб суспільства, розвитку їхнього інтелекту та духовного потенціалу.
Першочерговим завданням сучасної загальноосвітньої школи є виховання свідомих громадян, які повинні стати носіями національної та людської гідності, патріотизму, порядності, творцями матеріальних та духовних цінностей. Але на жаль, школа сьогодні має цілу низку негараздів, які потребують нагального усунення. Прикладом таких негараздів виступає те, що останнім часом серед учнів шкіл спостерігається тенденція до низького засвоєння нової інформації, запізнення до школи, а часто й  прогулу уроків. Це пояснюється багатьма чинниками, але головним з них є нейтральний або несприятливий педагогічний клімат в шкільному колективі. Проблема готовності педагога до створення сприятливого соціально-психологічного та педагогічного клімату в учнівських колективах, зокрема у підліткових, ще не знайшла достатнього відображення у науково-педагогічних дослідженнях, хоча такі сучасні науковці, як Спіцин Є.С., Грабовська Т.О., Левченко Т.І., Демчук В.С., Снісаренко О.С. зробили свій внесок у вирішення проблеми шляхів формування успішного педагогічного клімату.
Об’єкт дослідження – оптимальний педагогічний клімат в шкільному середовищі.
Предмет дослідження: умови формування оптимального педагогічного клімату.
Мета дослідження: аналіз особливостей педагогічного клімату в шкільному колективі та шляхів його оптимізації.
Завдання дослідження:
-	конкретизувати сутність і розкрити поняття оптимального педагогічного клімату в шкільному колективі;
-	висвітлити сучасний стан проблеми формування педагогічного клімату в шкільному колективі;
-	провести аналіз педагогічного клімату в шкільному середовищі шляхом застосування методів анкетування, бесіди та спостережень;
-	розробити практичні рекомендації щодо оптимізації педагогічного  клімату в шкільному колективі.
Методи дослідження: 
Теоретичні:
-	аналіз наукової літератури;
-	порівняння;
-	синтез;
-	узагальнення.
Емпіричні:
-	анкетування;
-	бесіда;
-	спостереження.
Сутність оптимального педагогічного клімату полягає в тому, що процес навчання, який протікає в позитивній атмосфері, створює сприятливі умови не тільки для подальшого розвитку і закріплення якостей, яких учні набули до вступу в школу, але й розвитку і формування нових, професійно важливих якостей, знань, умінь і навичок. Саме поняття оптимального педагогічного клімату в шкільному колективі можна визначити як педагогічне явище, складовою частиною якого є система відносин, що формуються в колективі навчального закладу, і яке пов’язане з нейтралізацією негативних факторів та стимуляцією позитивних емоцій для досягнення найбільш продуктивного навчання учнями.
На сьогодні проблема формування оптимального педагогічного клімату в шкільному колективі є дуже актуальною, тому що досить важко сформувати такий психолого-педагогічний клімат, який би вів до підвищення ефективності та вдосконалення навчально-виховного процесу. Існує багато факторів, які перешкоджають формуванню такого клімату в шкільному колективі, зокрема: можливі бар’єри в спілкуванні вчителя (соціальний, фізичний, смисловий, психологічний, емоційний чи естетичний); авторитарний або ліберальний стилі педагогічного керівництва; відштовхуючі та негативні моделі спілкування вчителя з учнями (дикторська, неконтактна, модель диференційованої уваги, авторитарна, гіперрефлексивна, гіпорефлексивна, друг); недосвідченість або небажання вчителя вдосконалюватися; негативна установка учнів, відсутність мотивації та бажання набуття знань в останніх.
На основі експериментальних досліджень шляхом застосування методів анкетування, бесіди та спостережень, було проаналізовано і встановлено, що позитивний клімат у класі сприяє підвищенню працездатності, інтелекту, креативності, уваги і, навпаки, негативний клімат знижує ці характеристики.
Для створення оптимального педагогічного клімату необхідними є добре розвинені у вчителя спеціальні комунікативні вміння: адекватно моделювати особистість учня; керувати власною поведінкою і діями; соціальної перцепції; будувати вербальний і невербальний контакт з учнями. Ці вміння можуть бути добре сформованими лише в разі повної педагогічної та психологічної готовності вчителя до співробітництва з учнями як суб’єктами педагогічного процесу. Високий рівень педагогічної рефлексії сприяє саморегуляції й розвитку вміння керувати поведінкою учнів та встановлювати зворотній зв'язок. Адекватне сприйняття інформації, яку викладач отримує за допомогою зворотного зв’язку, дає йому змогу побудувати коректні відношення з тими, хто навчається, стимулювати їх до активної навчальної діяльності. Зворотний зв'язок може бути й деструктивним, якщо не відповідає потребам ні комуніканта, ні комунікатора. Коли вчитель враховує інформацію, яку отримує за допомогою зворотного зв’язку, він будує ефективні педагогічні стратегії, що відповідають інтересам, потребам, віковим особливостям учнів, успішно координує свою діяльність з діяльністю учнів, намагається встановити з ними контакт за допомогою емоційної забарвленості при викладанні інформації різного характеру, а отже – формує оптимальний педагогічний клімат в шкільному колективі.